TENJOU TENGE
Душата ми е на път да изгори
в стремежа да опозная себе си.
Всичко танцува, дори мечтите ми танцуват
в ритъма на деня.
Всичко крещи, дори сърцето ми крещи:
"Не се отричай от себе си".
Брилиянта, лежащ на улиците
Храбростта да продължиш напред се превръща в съкровище
разтварящо се в градската жар
Давай да започнем вечерта с танц?
Чуствам се отлично
Не ми пука, дори да ме наричат луд!
Обичам моя си живот.
Винаги съм те обичал, винаги съм те желал...
Копнея да те видя.
Всеки път, когато те пропусна, те намирам и те целувам -
Нощта, която продължава е трудна...
Затова нека не преставаме да танцуваме!
Превод: Inuyasha (Мирослав Стоянов)
Това е тайната техника на семейство такаянаги - Риюкей Кико Таншинко!
В края на краищата, така и не успяхме да победим собствените си слабости,
дори съдбите си.
Отклонение
Е, какво те води насам?
Татко, през последния месец много мислих и анализирах този мач…
И има едно нещо, което не разбирам…
Убеждението, че истинския войн се предава в поколенията на семейство Tакаянаги…
Да не би да искаш да стана Бог или нещо подобно?
Митсуоми…
Знаеш ли какво е значението на семейния герб Такайянаги - Летящия Феникс?
[Широхане - "бяло перо", Акахане - "червено перо"] Дясното крили символизира клана Широхане, а лявото - клана Акахане.
За разлика от войните в Широхане,
тези в Акахане страдали от мизерия, и не след дълго изчезнали.
Но това е така само защото с напредъка на обществото тези хора сметнали, че силите, с които разполагат не са им нужни.
Но дори така, те все още продължават да се раждат…
Каква жалка история.
Ние сме длъжни да спасим прокълнатите им души.
Това е моята задача, като глава на семейство Такаянаги и като най-добър приятел на бащата на Натсуме Шин - Кайма.
Какво става, Митсуоми?
Млади господарю, тук е опасно.
Моля отдръп-
Митсуоми, това твое дело ли е?
Наех приятелите на Фу-сенсей за известна сума пари.
Не много - само продадох няколко сгради.
Татко, това което каза е вярно.
Но това което им е нужно на хората с демоничните сили не е спасение, а абсолютна власт!
Ето такъв вярвам аз, че трябва да бъде Истинския Войн.
Не мърдай, Митсуоми!
Ще взема управлението на клана Такаянаги в свои ръце.
Ти вече си безполезен… затова се оттегли, татко.
Митсуоми…
Хей-сан, ти също свърши своята работа тук. Напуснете.
Буншичи-сан и Кузуо са в критично състояние.
Вероятно няма да могат да се върнат преди догодина.
А, аз нямам време да чакам.
В учулището все още има много хора с потенциал.
Наказателната сила трябва да бъде още по-наложителна, колкото се може по-скоро,
иначе няма да можем да се справим с тях, когато се събудят.
Ела, когато искаш.
Аз ще те чакам.
Митсуоми…
Ти… глупак…
И от тогава минаха две години.
Братко, станала ли съм по-силна?
Щях ли да успея да те спра, ако това се беше случило сега?
АКо това се беше случило сега, щях ли да...
Мая...
Какво правиш тук?
Трябва да вземем Рейки от Ая, колкото се може по-бързо.
Да побързаме.
Да извинявай, идвам.
И кажи на тея двамата идиоти да вземат да си починат малко.
Благодаря, че ни разказа.
Е? Как ти се стори?
Ами, сега още повече мразя Мая-чан.
Ако тя е била достатъчно силна, никой е нямало да умре.
Е… да… възможно…
Но сега вече мога да и вярвам.
Сега Мая-чан не се бие за своите лични причини.
Мразя я, но сега вече я уважавам повече.
О, каква прекрасна луна…
Ей, Боб…
Кажи, Соичиро?
Ми малко съм гладен…
Да…
Колко си жесток, Такайянаги-сенпай. Нямах предвид това...
Кой е жесток, Айя-чан?
Ти какво очакваше, като дойде да спиш в дома на момче, което е посредата на пубертета си.
А какво… какво капе от него…
Ми просто не мога повече да възпирам чувствата си към теб!
Това е нещото, което наричаш младост! Е, да започваме!
Само това ли е? Проклятие…
Привет!
Добро утро.
Привет.
Съжaлявам, че вчера дойдох така неочаквано.
Не, няма проблем.
Доста неща се случиха с теб, с капитана, с Рейки
Какво?
А, нищо…
Подяволите! Какво правя?!
Спахме в едно легло, а аз даже не съм и разбрал!
Не, все още не е свършено, все още имаш шанс, Масатака!
Довечера със съгурност...
Вероятно довечера ще си ходя вкъщи.
Да, така трябва…
Вие двамата!
Разбирате ли в каква ситуация се намирате?
Моля да ми предадете тази катана.
Како!
Капитане, ще ви обясня…
Пречиш ми!
Никога няма да бъда част от действията…
Ая, върни Рейки!
Няма!
Ая-чан!
Спрете на място!
Ей, Боб, дай аз да карам!
ЕЙ! Това е опасно бе, глупако!
Това е защото не излизаш често…
Не бъди глупав!
Откажи се най-после!
Просто най-спокойно ми дай катаната!
Не се приближавай!
Какво егоистично момиченце…
Щом не искаш по добрия начин, тогава се приготви!
Член на Наказателите на Академия Тодо, Розовата Шокираща Бомба, Исузу Еми.
Е готова!
Стой далеч от мен!
С-с… той…
Почакай, Митсуоми! Ти ми обеща, че няма да се намесваш в това!
Тази катана носи само смърт.
И този път ще унижтожа Рейки!
Братко!
Няма да ти позволя да продължиш нататък, братко!
Чакай! Второстепенните герои трябва да седят на страна от това!
Подлец!
Амен.
Внимавай бе, глупако.
Соичиро-сама!
Ая, не мърдай от там!
Добре!
Ей! Ма ти наистина притесняваш момичето и то толкова рано сутрин!
Хлапе…
Това, че тези двамата са заедно нещо не ми харесва… разкарай се от нея!
Е вече може ли да ми върнеш мотора? А?
Ще ти дам наказанието!
Вярно… Соичиро-сама не дойде заради мен…
Чиаки взе кредит, за да ми го купи…
А сега май ще се вбеси…
Е какво пък толко! Сега само ще трябва да работя 5 пъти повече през нощта.
[Мемуарите на Бун-чан] Още…
Боб! Той е виновен за всичко това!
Умри ве!
Извинете, но ще може ли ти и хората ти да не се месите в това?
Аз ще говоря с Ая и тези двама идиоти…
Пак ли искаш да видиш онова?
Повторение на глупавото събитие преди 2 години…
Ей, ти! Дори Рейки да съществува, сегашната ситуация се отличава от онази преди 2 години.
Какво каза?
Капитана и Ая могат да разчитат на нас както и на брат ти, Масатака-сенпай.
А ти какво си причинил на капитана преди 2 години?
Какво е станало, а?!
Тези двамата за първи път нарекоха капитана "капитан".
Достатъчно!
Боб!
Нямаш грижи!
Ей! Спри!
Не бъди толкова самоуверен и не ни поучавай!
Айде, ела и ме хвани! Некадърник!
Мислиш, че съм некадърник?
Добре тогава!
Братко!
Масатака, наблюдавай внимателно… Защото това е краят на твоя приятел!
Ама си досаден! Да некадърник си,
защото си абсолютен глупак, който не осъзнава некадърността си! Ти мозъчен мускол!
Какво ми се правиш на толкова набит, само защото носиш някакви си набръчкани парцалки. Обче имаш погрешно разбиране, копеле!
Защото това е супер отвратително! И не ме унижавай!
Кое време мислиш, че е бе? Я върви в Ада!
Казах ти го и преди... движенията ти са копирани.
Ясно…
Тогава може би трябва да използвам това?
Копеле! От къде го взе?
Какво е това? Какво толкова гледат?
Епа и аз се чудя…
В боя всичко е разрешено!
Почакайте, капитане.
За разлика от мен, той е глупав, затова той е единствения, който би направил нещо подобно.
Но той го прави заради вас.
Това ли е всичко, което можеш?
Какво?
[Небесна Пушка] Тенхо!
Соичиро-сама!
Какво? А добре…
Не! Ако направя това, ще прецакам и този семестър!
Боб, глупако! Тръгнал си прекалено рано…
Оуу…
Съжелявам…
Чувам ги…
Какво знаеш ти за това което стана преди две години?!
Отново ги чувам…
Ако не загряваш, нека ти обясня
Не искам да слушам! …
Мая не е виновна!
И няма да простя на човек, който кара жената, която обича да плаче.
Ще ти покажа, на какво е способен тъпия хулиган!
Заради Мая, аз!
Спрете вече!
Митсуоми-сан!
Соичиро!
Знам… Разбирам…
Митсуоми…
Тогава… Реших още в онзи момент, че…
Каквото и да се случи, винаги ще продължавам да се усмихвам на Соичиро-сама.
Затова…
Затова ще стана силна!
Е, какво ще направиш?
Како!
Връщам това!
Ая!
Сбогом, Соичиро-сама…
Можеш да го направиш!
Ставай!
Бъдещия съпруг на Натсуме Ая…
Не плачи… Не плачи…
Колко пъти вече трябва все да губиш?!
Слабак като теб вече не е достоен да ми бъде съпруг!
Следващия път когато загубиш, ще разваля обещанието ни...
Ая, аз…
Кога пък съм казал, че ще се женя за теб?
Любовна сцена, Натсуме…
Спри!
Целта е изпълнена и върнахме Рейки.
Съжелявам, но не мога да ти позволя да я унищожиш.
Откажи се този път…
Мислиш ли, че мога да отстъпя по този начин?
Ей, Митсуоми, не се пренатоварвай толкова.
Края на дългата ни битка няма да проключи тук.
Следващия месец са предварителните мачове за Великия Турнир по Бойни Изкуства.
Нека там сложим край на всичко това.
Добре, но не ме разбирай погрешно.
Не оставих Джиукенбу да съществува заради сантиментални чувства.
Знам.
Е добре…
Добра работа…
Не успях да се справя…
Добре ли си?
Да.
От сега нататък ще разчитам на теб.
Добре.
Колко зла жена си ти, Натсуме…
Не изглеждаш много добре…
Капитане… ами…
Спокойно, всичко е наред.
Справи се добре, поемайки собствения си път.
Но сега има само месец до предварителните мачове.
До тогава ние петимата от Джиукенбу…
Ая-чан…
Точно в този момент ли трябваше бе…
Нямам нищо общо с това…
Какво казах преди малко?
Взимам си думите обратно!
Соичиро-сама!
Ей, Боб, спаси ме!
А не ме гледай мене.
Глуапк!
TENJOU TENGE.
Обичай ме повече!
Моля те обичай ме.
Когато за първи път те нараних, сълзите ми не спряха.
Сълзите ми не спряха.
Така боли, всякаш сърцето ми ще се пръсне.
Искам да си на моята страна.
Обичай ме завинаги.
И аз ще те обичам завинаги.
Гледай само мен.
Обичай ме завинаги.
И аз ще те обичам завинаги.
Завинаги!
Просто те обичам.